Павел Матеев
Крача сам

chitanka.info

Крача сам по снежната поляна,

на която бяхме с моето момиче,

от слънцето тогава бе огряна,

а сега студът природата съблича.

До залеза тогава ний седяхме,

прегърнати на меката трева,

на сърцата си отдадени ний бяхме,

почувствахме отвътре любовта.

Със спомена си аз сега живея,

за тез отминали прекрасни дни,

но се надявам, че отново аз ще пея

на любимата сред гъстите гори.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.